Димитър Бояджиев
Раздяла

chitanka.info

Слепиха се ресници;

в умора и безсилье

главица ти склони —

и бисерни сълзици

зарони, драго пиле,

по хубави страни.

Родена е за радост

душа ти безпокойна:

не скърби и злини —

до гроба само сладост

тя в спомените свои

желай да съхрани.

А мойта…Небесата

на есента унила

по-светли са от ней —

и тя, звездица злата,

докрай все тъй горчила

досадно ще ти вей…

С раздяла ний двамина

ще скършим скоро младост

нерада досега —

и горко щем проклина:

аз — твойта клета радост

ти — моята тъга.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.